Вплив Родіоли рожевої та аспірину на поведінку та деякі біохімічні показники у старих мишей - Derkachov, Vitalii; Березовський, Владислав (Журнал Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника. Біологія, 2024)
Це дослідження вивчає вплив водного екстракту Rhodiola rosea та низьких і високих доз аспірину на поведінку і біохімічні показники у старих мишей лінії C57BL/6J. Обидві речовини широко відомі своїми терапевтичними властивостями та потенційними геропротекторними ефектами на простих організмах, таких як дріжджі та Drosophila. Аспірин, або ацетилсаліцилова кислота, є препаратом, що використовується для лікування болю та гарячки, а також має протизапальні та жарознижувальні властивості. Встановлено, що аспірин подовжує тривалість життя модельних організмів, якщо його вживати протягом усього життя, але не в старшому віці. Rhodiola rosea вважається геропротектором із властивостями омолодження. Вона містить ряд сполук, які можуть діяти як протизапальні або протиракові агенти. Крім того, є свідчення, що екстракти R. rosea покращують якість життя у літніх людей і подовжують тривалість життя. Мишам віком 17 місяців (що відповідає приблизно 80 людським рокам) протягом двох місяців вводили екстракт родіоли або аспірину (5 мг/кг і 25 мг/кг маси тіла щодня). Поведінкова оцінка за допомогою тесту "відкрите поле" не виявила значущих відмінностей між групами, хоча спостерігалися тенденції до підвищення тривожної поведінки у мишей, які отримували аспірин у дозі 25 мг. Біохімічний аналіз не виявив статистично значущих змін у рівні перекисного окислення ліпідів у мозку або активності ферментів печінки (аланінамінотрансфераза, АЛТ, і аспартатамінотрансфераза, АСТ), хоча було помічено тенденцію до підвищення активності ALT при вживанні аспірину, що може свідчити про потенційне навантаження на печінку. Ці результати підкреслюють складність оцінки геропротекторних втручань у старих організмах і свідчать про те, що екстракт R. rosea та аспірин у випробуваних дозах можуть мати обмежену ефективність у покращенні здоров’я в літньому віці. Для підтвердження цих попередніх висновків потрібні подальші дослідження з більшими групами та додатковими біомаркерами.